Hypp! Vi er nesten hjemme.
Greit. Tomater.
Slik, ja. OK, gutter.
Hopp!
Prøv noen tomater.
Na begynner vi. Klare?
Tok dem. Ganske bra, hva? Takk, folkens.
Bemann kampstillingene, gutter.
Velkommen hjem.
- Jeg tar den. - Hva er det?
- Kom igjen, jeg skal vise deg. - Kom igjen.
Hva er anledningen? La meg se.
Kom igjen, apne den.
Du vil elske denne.
Jeg haper du liker den.
- Det er en dress. - Ja, en dress.
- Du hater den. - Nei, men det kan jeg lære meg.
Du kan ogsa lære a like den. Du kan ikke kle deg slik i Amerika.
Enda en god grunn til a ikke dra til Amerika.
Ikke dra meg inn i den diskusjonen igjen.
Jeg skal ikke gifte meg her og tilbringe bryllupsreisen med a svinge fra lianer
og sjekke om det er slanger i senga.
Det var ikke bare det jeg hadde i tankene.
Jesse.
- Kom ut og vis deg. - Ikke om det sto om livet.
Noe denne dressen har satt pa spill.
- Du ser stralende ut. - Jeg ser latterlig ut.
Jeg far ikke puste. Den er farlig.
Kom igjen.
Spør dem. De er ærlige.
OK, gutter. Hvordan tar jeg meg ut?
Da er det avgjort.
Dumont!
- Dumont. - Agon.
- De følger... Quatermain. - Ikke prøv a snakke.
Jeg er her. Vi skal ta oss av deg.
Fanden.
- Fa ham inn i huset. - Quatermain.
Quatermain, nei.
Quatermain, er du skadd?
Dressen din.
Det gar bra, takk.
Quatermain, er det deg?
Jeg er her.
Utrolig, Q.
Jeg matte komme meg ut. Utrolig.
Gull. Gater av det.
Swarma. Han er...
Se Swarma.
Jeg vil vite om broren min er i live.
Robeson. Han...
- Vær sa snill, prøv. - Det var ikke var skyld.
Visste ikke.
Jeg vil ikke dø.
Nei.
Bare la ham være na.
Han sover na.
Han kan sikkert fortelle deg hvor broren din er etter at han har hvilt.
De mennene han mumlet om - Hudson og Tremont. Hvem er de?
Gamle venner. De tenkte først pa eventyr og sa pa fare.
Klare til a dra ved et hint om legende.
De dro da vi var i kong Salomos miner.
De lette etter en stor fortapt by og en fortapt hvit rase.
Broren min plaget meg med det i arevis.
Det var galskap, og jeg sa det til ham.
Det er for farlig a jakte etter enda en usannsynlig afrikansk myte.
- Han ble vel lei av a plage meg. - Tror du han fant den?
De fant noe eller noe fant dem.
Du er arkeologen her.
Hva tror du om denne?
Det er gull.
Kanskje til en spesiell anledning.
Inskripsjonen er fønikisk eller en variant av det.
Fønikisk?
Jeg har aldri sett noe lignende. Hvor fikk du den fra?
Den var i Dumonts saker. Og denne kniven.
Hva tror du?
Veldig rart.
Solsymbolet er helt klart egyptisk.
Men tegnene er fønikiske.
Den er meget detaljert.
Det gir ikke mening.
Mannen som angrep meg hadde et band pa med dette symbolet.
De fant noe.
Djevelen har vært her.
Én ting er sikkert - feberen drepte ham ikke.
Hei, Quatermain.
- Ikke i dag, handelsmann. - Fine krukker.
Man kan aldri fa nok fine krukker.
- Jeg tror ikke det. - Vær sa snill, Quatermain.
Kom igjen. Forretningene kan ikke ga sa darlig.
Handelsmann.
Jeg kjøper krukken.
Handelsmann.
Veldig bra materiale.
Vevd av de dyktigste engelske handverkere. Den passer som skinn.
Ikke noe pent triks. Hvor fikk du det fra?
Noen fra Lamu-stammen, og som du vet liker de halshugging.
Skjortene hjalp ikke de som brukte dem.
En dyr forseelse av skredderen.
Vent. Du ma kjøpe skjorten. Den vil redde livet ditt.
Fire stykker, Quatermain, for fem kilo skinke og fire skinn.
- Unnga lamuer. - Jeg kjøper skjorten for informasjon.
Jeg ser etter en mann ved navn Swarma.
Swarma. Kjenner alle, vet alt - for en pris.
Kanskje han er der inne pa en slik varm og støvfull dag.
- Jeg trenger ikke sakene dine. - Men du trenger informasjonen min.
Quatermain vil snakke med deg.
Om mannen som døde og en mynt. Hvis du vil vite mer...
En av mine menn har bragt meg nyhetene.
Hva kan jeg si? Det er en liten by.
Kanskje du har flere detaljer.
En venn av Quatermain fortalte ham om en fortapt by av gull.
Han sa ditt navn før han døde, drept i senga si.
- Fort. - Men betalingen min?
Her. Fort.
Swarma.
Kom inn, sir.
Har du sett en slik en før?
Det er en mynt.
Bra.
En gullmynt. Jeg fortalte broren din om en slik mynt, sir.
Den tilhørte pastor Mackenzie og har en historie vi bare kan drømme om.
- Hvordan fikk Mackenzie den? - For tre ar siden, sir,
kom det en mann til ham med høy feber og utslett.
Han hadde en slik mynt,
og han snakket om en by videre fra Lekanisera, fortapt i fjellene,
med gater og tak i gull,
styrt av en fortapt hvit rase. Kanskje det var feberen som snakket.
- Da hadde vennen min samme feber. - Sa han gatene av gull?
Det sa han. Sa du til broren min hvordan han skulle finne den fortapte by?
Jeg sa det jeg visste. Finn Jalporas murer.
Gi akt pa dens hemmeligheter. Søk Djevlens hjerte.
Se etter tegn.
- Bra reisetips. - Vil du ogsa lete etter byen av gull?
Jeg leter etter familie og venner. Den fortapte sivilisasjonen kan beholde gullet.
Kiba, ta imot.
Hei.
Du far forte deg, for vi ma rekke baten, og du har ikke pakket.
Det vet jeg, og med god grunn.
Jeg drar ikke.
Broren min er der kanskje enna. Jeg ma se etter ham.
- Men hvor begynner du? - Swarma sa det. Pa en mate.
Quatermain. Vi har planlagt denne turen i seks maneder.
Foreldrene mine har planlagt den. De sendte bryllupsinvitasjoner. Bestilte mat.
Bekymrer du deg kun for forrettene?
Det er ikke rettferdig.
Nar tenker vi pa oss?
Vi snakker om broren min og bestevennene mine.
Hva er jeg?
De har vært borte sa lenge, og etter det som skjedde her...
- Det er farlig og vilt. - Og det er det jeg ma gjøre.
Greit.
Og jeg ma dra til Amerika.
Jeg synes ikke at jeg er urimelig.
Synes du jeg er urimelig?
Selvsagt er jeg ikke urimelig.
I et forhold ma man gi og ta.
Jeg har ikke lyst til a være den eneste som gir.
Skjønner du hva jeg mener, George?
Hva synes du, George?
Jeg synes jeg skal kjøre, madam.
Ryktet sier, Mackenzie, at vi reiser østover fra Lekanisera.
Jalporas ruiner skal ligge mellom dette stedet og Tana-elven.
Det er problemet, Quatermain. For mange rykter og for fa fakta.
Halve Afrika er utforsket pa bakgrunn av rykter, hap og legender.
Ja. Og blod.
Det er for mange som gar inn i det uutforskede Afrika uten a komme tilbake.
Jeg utstyrte gruppen til broren din i fjor.
- Det utstyret ser jeg ikke igjen. - Det vet du ikke sikkert.
Jeg skal sette sammen et lag, ellers drar jeg alene.
Du gjør vel det?
Du aner ikke hvor du drar og gar deg vill.
La oss se om vi kan kjøpe hjelp til deg.
Klart det, vi har planlagt turen i manedsvis.
OK, det er en av hans darlige sider.
Men er ikke omsorgen hans for familie og venner noe av det tiltrekkende?
Faen, George.
Han trenger meg. Han kan faktisk ikke leve uten meg.
Vil du pa ekspedisjon til Øst-Afrika?
Øst-Afrika. Det vil du elske.
Vi drar i morgen.
Kanskje neste gang.
Du kan velge mellom wamusaene, som vil rane deg,
tumataene, som vil ga fra deg,
eller mapakiene, som vil spise deg.
Med alt dette trenger jeg ikke a være redd for a ga meg vill.
Mektige høvding.
Elefantdreper, løvespiser, kloke og arvakne mann,
tapper og hurtig, som aldri bommer.
Grip en hand og hold den til døden. Quatermain.
Det er meg.
Har du glemt hvem jeg er?
Umslopogaas. Og stønnemaker.
Det er OK, jeg skjønner. Hyggelig a se deg ogsa.
Du er langt hjemmefra, ikke sant?
Jeg nedstammer fra en stor konge - en høvding.
Jeg er en vagabond. En mann uten grenser, med kun en øks.
Og du, Quatermain, hvorfor er du her?
Jeg prøver a samle et lag til a dra til Øst-Afrika,
men alle er for smarte til a dra.
De lever i frykt. Det gjør ikke jeg.
La slaget komme raskt og blodet renne rødt.
Jeg reiser med fem askarier som jeg har stor innflytelse pa.
Du har funnet ditt lag.
Quatermain.
Forsiktig der. Han der er blodtørst.
Han har ogsa fem askarier som han har stor innflytelse pa.
Takk.
Vel, vel.
Bildet av deg, din bror og venner har hjemsøkt meg, sir.
Jeg kunne ikke bare sitte i fred og se deg dra av sted pa en slik farefull reise,
nar det er jeg som kjenner legendens hemmeligheter.
- Det betyr vel at du vil bli med? - Nei.
Jeg vil ikke bli med, sir, men det er en reise gjennom en legende,
svøpt i mystikk, som jeg, som deres ydmyke guide, vil løse.
Og jeg trodde det bare var en fottur til det uutforskede Afrika.
Sir, en mystisk erfaring venter oss.
- Det kan ikke stemme. - Jo.
Jeg gjenkjenner det skriket.
Angrip!
Hei, kjekkas.
Quatermain!
Gikk du deg vill? Amerika er 10000 km i den retningen.
- Jeg er glad for a se deg ogsa. - Jeg er glad, men overrasket.
Vi kan alltids dra til Amerika. Vi kan alltids gifte oss.
Na burde jeg være sammen med deg.
Jeg ville ha deg med, men du sa det var for farlig.
- Du blir ikke kvitt meg ved preking. - Jeg vil ikke at du skal bli skadd.
Jeg vil ikke sitte og engste meg for a bli enke før jeg er brud.
- Jesse. - Du kan ikke be meg om det.
- Jesse. - Jeg vil ikke høre.
Jalporas murer.
Bra arbeid. En stund trodde jeg vi ville ende i Cleveland.
Bevis pa at kun en tosk betviler Swarmas visdom.
Bevis pa at selv en blind ape noen ganger finner en banan.
Vent.
Jalporas voktere.
Skummelt nabolag.
Kanskje jeg skal vente her. Meditere over reisen.
Det er de rastløse sjelenes forstyrrelse.
Hva slags formal har disse murene?
Kanskje en religiøs en?
De hører ikke hjemme her.
Steinene er 5000 km hjemmefra.
- Gull. - Gull?
En sol av gull gar ned over elva. En ild-elv.
Sa noen "gull"?
- Er det en elv i nærheten? - Tana.
Kanskje vi følger elven til en sol av gull.
Eller en by av gull.
Jeg tror vi begynner a gjøre noen sin gud forbannet.
Det er Hudson.
Dette er slutten, ikke sant? Na dør vi.
Vær sa snill, sett steinen tilbake!
Sett steinen tilbake!
Beina dine. Herregud.
Gar det bra?
Legenden advarte selvsagt om dette -
jorden oppsluker inntrengere.
Den gylne kulen frister skjebnegudinnene.
Sa den delen er sann.
Hva er det?
- En eshower. - Krigsdrakt.
Det høres ikke vennligsinnet ut.
Det var vennlig. Han vil ha deg i bytte for bruk av elven.
Kan vi finne en annen løsning?
Jeg skal prøve.
Vær sa snill, ma du gjøre ham sint?
Umslopogaas kan ikke skjønne hvorfor han heller vil ha deg enn tekjelen.
A, herregud.
- Var det en vennlig avskjed? - Han haper vi nøt var siste solnedgang.
- Hva gjør vi na? Snur? - Det er for sent.
Vi drar sa langt vi kommer og sa sover vi i kanoen.
Vi prøver a komme vekk fra eshowernes territorium.
Swarma, ro. Jesse, loss.
Prøv a sette den i vannet.
Madam, jeg er en fredens og bønnens mann.
Bra. Sa be om at du ikke ma bruke denne.
Hvorfor?
A, nei! Vær sa snill!
Tror du vi er forbi dem?
Lkke helt.
A, herregud.
Swarma! Dynamitten.
Dynamitten, fort.
Hva er det?
Spydet skadet meg ikke, sa de tror jeg er en djevel.
Kom igjen.
- Tror du de har gitt opp? - Inntil videre.
Avhenger av hvor lenge de er redde for djevelen.
Se.
Hold dere fast.
Jeg er død.
Hvorfor var jeg ikke aktsom overfor legenden med denne dumme turen?
Har jeg gatt inn i skyggeriket med denne teite tomsingen?
Beklager a skuffe dere, men jeg tror vi er i live enna.
Og vi har mistet nok en askari.
- Kjenn varmen. - Vi gar inn i Djevelens hjerte.
Takk for oppmuntringen.
Vannet er ogsa varmt. Skal vi inn i en vulkan?
Nei, bare Djevelens hjerte.
Quatermain, hva skal vi gjøre?
Bakke.
Til høyre.
Ro.
Til høyre.
- Det kan være her. - Supert.
Beklager.
Hvor er vi?
Elven ma ha slengt oss inn i et forkammer. Men hvor?
- Hvordan gar det? - Jeg vet ikke. Au.
- Greit nok. - Ja vel?
- Hva gjør vi na? - Det er litt uklart.
Swarma er tom for legender.
Jeg har funnet noen tegn her.
De er litt utvisket, men ligner en innfødt dialekt,
og det star noe pa fransk rundt hjørnet. Der.
Og disse.
- Det er fønikisk. - Hva star det?
"Fønikere snakker om et tempel i gull."
Jesse! Kan du høre meg? Gar det bra?
Selvsagt gar det ikke bra. Jeg ble sugd ned i et jævla hull.
Det gar bra.
Jesse, ta lykten, se hvor du er og bind tauet om livet.
Jeg vet hvor jeg er.
Bare fa meg ut herfra.
Gull. Det er gullbarrer her.
Kanskje jeg skal ga ned og hjelpe henne. Gull kan være tungt.
Hva star pa? Gar det bra?
- Jeg kommer ned, skatten. - Det er en haug døde her nede.
- Gar det bra? - Ja, det gar OK.
Det kan man ikke si om resten. Det er en gravplass her.
A, nei.
- Er det ikke din? - Nei. Det er Tremont.
Vi ma bare holde pa hapet.
Den slags død rammer ofte folk med var livsstil.
Det er prisen for a leve pa eventyrlig vis.
OK. Trekk henne opp.
Hva star pa der oppe?
Quatermain, kom igjen.
La oss stikke. Fort.
Du trenger ikke be meg to ganger.
Kanskje denne tunnelen gar under den fortapte by og bare fortsetter.
Eller kanskje den stanser her.
Unna.
Det er ikke noe annet valg.
- Jeg vil ikke gjøre dette. - Hopp. Du klarer det.
Kom igjen, Swarma.
Jeg har aldri vært sa fristet i hele mitt liv.
- Det er varmt her. - Vi ma være i nærheten av vulkanene.
Jeg hører pusting.
Jeg hører ikke noe.
Still dere flatt mot veggen. Ta denne.
- Det føles som vi gar i motbakke. - Slik har hele turen vært.
Luften er friskere og mer kjølig.
Den kommer ovenfra.
- Vær sa snill, ikke gjør det. - Hva?
Børst mot ansiktet mitt.
Du kan vedde din siste turban pa at det ikke var meg.
Ikke meg heller. Brisen er sterkere. Jesse, tenn en fyrstikk.
Bra.
Se! Den fortapte gullbyen. Den eksisterer.
Jeg har sett utrolige ting i mitt liv, men ikke noe som dette.
Jeg haper Robeson er inne.
Swarma ber om at de innfødte er vennligsinnede.
Mackenzie hadde rett angaende legenden om den fortapte by.
Lurer pa om han hadde rett om den fortapte rasen.
Sakk av, Quatermain. Vent pa meg.
Kom igjen, Swarma.
- Dette er utrolig. - Bare se pa de dørene.
- Et stolt folk. - Og litt prangende.
Se.
Den hvite rasen eksisterer.
Hver oppdagelse bekrefter legenden. Jeg forbløffes over meg selv.
Vent. Kanskje de ikke er like entusiastiske som oss. Jeg skal sjekke.
Med Swarma.
Men...
For et mot.
Jeg blandet meg ikke, for jeg ville ikke overskygge dette heltemotet.
A, nei!
Se! Ser du hva ditt dumme barbari har ført til? Vi er døde.
De virker vennligsinnede.
- De er tillitsfulle og vennlige. - De har ikke møtt Swarma enna.
Til oss?
- Tung. - Allan!
Robeson.
Lillebror!
Herregud!
Jeg kan ikke tro det. Du er her. Dumont nadde frem. Hva gjør du her?
Vi var i nabolaget og stakk innom. Hva mener du?
Unnskyld meg. Hei.
Jeg heter Jesse Huston, og dette kunne vært bryllupsreisen var.
Umslopogaas, den store krigeren.
Det er gull overalt.
Man skulle trodd de ville vært bevæpnet med alt det gullet, men det er de ikke.
Det er herlig a se... en slik fredsomhet.
Denne roen gjør en hellig manns sjel godt.
- Swarma er den spirituelle lederen. - Han er udugelig og grunn.
Kan jeg drepe ham?
Kom.
Jeg sa du ville fa bruk for japansken din.
Jeg sa du var broren min. Hvordan har du det? Og Dumont?
Bra med meg. Han er død. Jeg er glad det gar bra med deg.
Du vil like stedet, bortsett fra ham.
- Hva star pa? - Det er Agon, ypperstepresten.
Han sier dere begikk helligbrøde.
- Vi kom nettopp. - Dere drepte en løve, et hellig dyr.
Du mener at vi reddet et barn fra a bli spist.
Nei. Bli med dem.
Førsteinntrykket kan bedra.
Na som jeg begynte a like dem.
Vær sa snill, ma du fornærme alle?
Sorais.
Sorais. Hun og søsteren Nyleptha regjerer sammen som dronninger.
Nyleptha.
Folk elsker Nyleptha, men de er redde for Agon.
Jeg er pa vakt overfor folk som styres av kvinner,
for, som kvinner, kan de raskt ga fra a være venn til fiende.
Forsiktig. Jeg har lært Nyleptha og Agon engelsk.
Hvem av dere skal dø for a ha drept vart hellige dyr?
Meg?
Men...
Jeg er som den verdige Agon - en prest.
En mann som respekterer andres tro.
Jeg beundrer den verdige...
Ved alt som er hellig, er det noe som har søkt a hane meg.
Det var villmannen.
Tro meg. Han gjemte sakene pa meg for a fremstille meg som en tosk.
Du trenger ingen hjelp fra meg til a være en tosk.
Og jeg skal dele det verdige hodet ditt i to hvis du snakker mer om ofre.
Hold fast.
Fa meg ut herfra.
Allan.
Litt av et triks. Han sier du er en slags gud eller djevel.
- Er dere guder eller djevler? - Ingen av delene, Majestet.
Vi kom for a finne min fortapte bror.
Er han fortapt?
Tilgi den uhøflige velkomsten.
Agon er mer interessert i gullets kraft enn i templets and.
Dere ma være trøtte. Dere ma hvile og lade opp.
Bli med dem. De vil hjelpe deg.
Forresten, Q.
- Fin skjorte. - Forsiktig. Du røper meg.
Dette var som et paradis før Agon viste seg.
Han var en slavehandler nordpa og solgte vapen til eshowerne.
- De tok ham hit. - Fra slavehandler til yppersteprest?
- Hvordan? - Ved a utnytte folks frykt.
Han har laget en kult med løveguder, slaveri og menneskeofring.
Og gullet?
Agon bruker eshowerne til a smugle det. Det er smelteovn under jorda.
- Straffen for a nærme seg er døden. - Robeson, kan du ikke dra med oss?
Jeg elsker menneskene her.
- Og Nyleptha er en fiende? - Hun kjemper mot dem.
- Det betyr velkommen pa vart sprak. - Takk, Majestet.
Hallo?
Hva star pa her?
Beundrer du gullstatuen?
Litt av et kunststykke. Veldig realistisk.
Selvsagt. Du møtte ham i templet.
Et offer for Quatermains magi.
Han var en god vakt. Na en vakker statue.
Du mener at alle disse statuene?
De pleide a lage dem for hand. Men god kunst er tidkrevende.
Jeg bruker ressursene bedre.
- Jeg beundrer effektiviteten. - Og du beundrer gullet.
Gullet?
Synd at det gjør menn til tosker.
Men du er sa vis.
Jeg er en ydmyk mann, men ja, jeg er vis.
Du kjenner hemmelighetene bak Quatermains kraft.
Er han en gud? Eller en djeveland?
Quatermain? Han er ikke mer gud enn jeg...
Jeg mener at jeg er en gud.
Har større krefter.
Quatermain fører det onde hit.
Sorais er redd søsteren hennes er for svak til a stanse det.
Men hvis du lærer oss hemmelighetene, stanser vi det.
Hemmeligheter til meg...
Gull til deg.
- Hvordan gar det? - Du liker disse menneskene, ikke sant?
Se rundt deg, Q. De har levd sammen i fred i arhundrer.
Hvor finner man det i den moderne verden?
Cleveland?
Slik, ja.
De har utviklet sin fantastiske levemate her.
Det er verdt et liv med studier.
- Hvem er det? - Det er Nasta. Han bor i fjellene
med en liten hær som beskytter byens eneste apne grense.
Han har nok kommet for a sjekke rivalene.
Vil du bli frokosten hans?
Hvordan finner noen ut at de kan gjøre det?
Dette kan være din store sjanse.
Ja?
Næh.
Nei. Litt hodepine.
Flytt alle unna.
Aloha, belladonna.
For en gas jeg er.
Du har innflytelse na. Hvis du vil hjelpe oss, passer det na.
Jeg har sagt at du vil ødelegge offeralteret.
Agon har plassert det her, og kun en gud kan fjerne det.
Det er takken for a vise seg.
Du ødela steinbenken, sa du kan ogsa ødelegge dette.
Klart det.
Noen forslag? Jeg er tom for krutt.
Si "Ta na reja". Det betyr "lkke flere ofre".
Der. Er du fornøyd? Dette er ingen leke.
Magi. Min magi.
Jeg kan ikke jobbe med denne mannen. Han er umulig.
Han hører ikke etter. Han er dum.
Og han stinker.
- Jeg skal forklare dette for Nasta. - Men...
Sikkert krigsentusiast. Meget beundringsverdig.
Vær sa snill a advare ham. Jeg er sint.
Han blir med oss i kamp.
Han er redd for djevelens magi, men jeg sa at du hadde stjalet den.
At du er en venn.
- Vi er deres siste og eneste hap. - Vi ma hjelpe dem.
- Hvor er resten av vapnene? - Du ser pa dem.
Vi ma tenke oss om, bror. Har dere noen tyngre metaller?
Nei, men vi har gull.
Jeg er en fredens mann, ingen kriger, sa hvis du bare betaler meg med gull
og gir meg bærere, skal jeg vende hjem og spre deres lærdom.
Fortell det til krigerne vare som venter pa din veiledning.
Burde jeg ikke bli igjen og beskytte mot angrep bakfra?
Med sa mye gull kan vi lage massevis av vapen.
Vi kan holde byen i ukevis.
Jeg vet det er tungt, men kom igjen.
Fort. Kom igjen.
Halvparten bort der. Den andre halvparten med meg.
Opp pa murene sa raskt som mulig.
- Herregud, det er eshowerne. - Hva vil du at jeg skal si?
- Se selvsikker ut, ellers mister de motet. - Klart det.
Sa snart knærne mine slutter a skjelve.
Jeg ønsker dere velkommen.
Hvem vil først smake stalets gave?
Nei, ikke enna.
Na!
Vær sa snill, ma du ødelegge det gullet?
Robeson, fa alle ned fra murene og inn i templet.
- Jeg skal holde trappen. - Var skjebne er i dine hender.
Jeg, slakteren, den rappfotede.
Jeg, Umslopogaas, øksens holder,
sønnen av konger, ulvemannen.
Jeg utfordrer dem.
Jeg venter dem.
Umslopogaas, øksen!
Øksen.
Ikke vær redd. Han har alt under kontroll.
Jeg er ikke skuls med deg.
Alt gikk visst slik jeg hadde planlagt.
Bak deg. Agon.
Jeg klarte endelig a rømme, sir. Det var et helvete a komme seg hit.
Vær sa snill. Vann.
Vann. Vær sa snill.
Ingen pen ting a gjøre mot en hellig mann.
Først na føler jeg at kampen er over.
Det er ikke noe darlig sted a være helt.
Ja, men det er pa tide med noe nytt.
Et annet stort eventyr?
Oversatt av Visiontext
NO